Civilinės teisės terminai ir jų taikymas ginant asmens teises Uzbekistano Respublikoje - Ibratova, Feruza (Teisė, 2009)
Šiame straipsnyje autorė nagrinėja teorinius klausimus, susijusius su civilinės teisės terminų samprata ir reikšme, pateikia išsamią civilinės teisės terminų klasifikaciją, aptaria atskiras šių terminų rūšis, jų reikšmę ir taikymą. Autorė daug dėmesio skiria ieškinio senaties institutui. Darbe išsamiai aptariamos ieškinio senaties skaičiavimo taisyklės ir su tuo susi-ję ieškinio senaties pradžios nustatymo, ieškinio senaties sustabdymo, nutraukimo ir atnaujinimo pagrindų aiškinimo ir taikymo klausimai, nagrinėjami ieškinio senaties pabaigos teisiniai padariniai. Autorė teigia, kad teisių įgyvendinimas laiku, pažeistų teisių gynimas užtikrina teisinį stabilumą, prisideda prie tų tikslų, kurių siekė asmenys, užmegzdami civilinius teisinius santykius, įgyvendinimo. Terminų, įskaitant ieškinio senaties terminą, laikymosi reikalingumą suponuoja tai, kad praėjus tam tikram laiko tarpui, teisiškai reikšmingos aplinkybės ne visada gali būti pakankamai patikimai nustatytos, o daugelis įrodymų gali būti prarasti. Visa tai skatina šalis rūpintis savo teisių įgyvendinimu ir gynimu. Terminai turi itin didelę reikšmę civiliniams teisiniams santykiams. Jie apibrėžia teisinio santykio pradžią ir pabaigą, įtvirtina reikalavimą atlikti numatytus veiksmus, įneša daugiau apibrėžtumo į civilinius teisinius santykius, disciplinuoja šių santykių dalyvius. Esant sutartiniams santykiams terminai dažnai veikia kaip prievolės elementas. Autorė daro išvadą, kad terminų, ieškinio senaties taisyklių taikymas užtikrina teisingų sprendimų priėmimą, civilinės apyvartos stabilumą, mažina teisinių santykių neapibrėžtumą, stiprina sutarties vykdymo discipliną, stimuliuoja civilinių teisinių santykių dalyvių elgesį, pažeistų teisių gynimo efektyvumą.