Santrauka
Šiame straipsnyje yra analizuojamas atsiradimo sampratos kitimas ankstyvųjų filosofų fragmentuose, be to, šiuo tyrimu bandoma paneigti Solmseno tezę, kad Epikūro spontaniško genesis atmetimas nėra susijęs su ikisokratine filosofija. Analizuojant parodoma, kad graikų kalboje veiksmažodis γ%γνεσθαι apėmė dvi genesis schemas: parentalinę ir transformacinę. Ikisokratiniai filosofai tik pamažu perėmė transformacinę genesis schemą. Herakleitas ir pitagorininkai naudojo savo filosofijoje transformacinę schemą, bet nevartojo veiksmažodžio γ%γνεσθαι šiai schemai išreikšti. Filosofinės γ%γνεσθαι vartosenos lūžio taškas buvo Parmenido atliktas loginės-erdvinės diferenciacijos tyrimas. Parmenido semantinė inovacija slypėjo naujoje prielinksnio παρ@ reikšmėje, kuri nurodė ne vien erdvinius, bet ir loginius santykius. Todėl Parmenido kalboje pasakymas γ%γνεσθα% τι παρ’ αųτ^ reiškė greičiau „gimti kažkam, skirtingam nuo paties“ nei „gimti kažkam šalia paties“. Parmenido tezė, kad genesis implikuoja neigimą, buvo perimta Meliso, tačiau pastarasis nevartojo veiksmažodžio γ%γνεσθαι išreikšti transformaciją. Norėdamas perteikti transformacinius arba kokybinius kitimus, jis vartojo (I) sudėtinius pasakymus (γ%γνεσθαι + būdvardis) arba (II) vartojo γ%γνεσθαι su priešdėliu, arba (III) rinkosi kitus žod žius: μετακοσμε½ν „pertvarkyti”, ¢τεροιοŅσθαι „pasikeisti (rūšies atžvilgiu)“, μεταπ%πτειν „pasikeisti“. Meliso vartosena rodo, kad jis kur kas tiksliau tematizavo atsiradimo ir transformacijos reikšmes nei Parmenidas. Vėliau ėjo du filosofiniai atsakymai į eleatų genesis kritiką. Empedoklis bandė sieti γ%γνεσθαι su φ&ειν ir jo vediniais, todėl jam genesis reiškė elementų susijungimą ir išsiskyrimą. Anaksagoras perėmė panašią genesis schemą, bet jam kiekviena transformacija privalėjo būti sąlygojama pirminės medžiagos. Šitaip Anaksagoras pradėjo taikyti genesis schemoje reguliarumo principą. Atomistai perėmė iš Anaksagoro reguliarumo principą; jų diskusija su Anaksagoru matyti Leukipo B 2 fragmente. Yra galimi du šio fragmento perskaitymo būdai: aitiologinis ir teleologinis. Šiame straipsnyje pateikiamos interpretacijos išvados remia teleologinį šio fragmento perskaitymo būdą, todėl laikytina, kad šis fragmentas parodo reguliarumo svarbą ankstyvųjų atomistų genesis sampratoje. Taigi Epikūro suformuluotas savaiminės genezės atmetimas rėmėsi ankstyvųjų atomistų genezės samprata.
Skaitomiausi šio autoriaus(ų) straipsniai
-
Jurgita Žana Žana Raškevičiūtė,
Apie Janinos Degutytės epistoliką, arba Kaip buvo rašomi laiškai
,
Literatūra: T 52 Nr. 1 (2010): Lithuanian Literature
-
Яков Клоц,
Нью-Йорк в поэзии русской диаспоры после 9/11
,
Literatūra: T 57 Nr. 5 (2015): Special Issue
-
Audronė Kudulytė-Kairienė,
Tragedijos pėdsakai Moscho kūryboje
,
Literatūra: T 46 Nr. 3 (2004): the Classics
-
Simonas Baliukonis,
Atėnietis prieš ateistus: teologinis įtikinimas Platono „Įstatymuose“
,
Literatūra: T 62 Nr. 3 (2020): Antikos kultūros ir jos recepcijos tyrimai
-
Juldita Nagliuvienė,
’El Šaddaj kaip savimąstą paneigiantis ir gyvenimą transformuojantis principas. Kintančio Dievo idėja Thomo Manno tetralogijoje Juozapas ir jo broliai
,
Literatūra: T 47 Nr. 4 (2005): World Literatures
-
Ramunė Bieliauskaitė,
Erdvės ir laiko poetika Bernardo Marie Koltèso pjesėse
,
Literatūra: T 46 Nr. 4 (2004): World Literatures
-
Aistė Birgerytė,
Neįgalaus kūno asmens tapatybės kaita XX amžiaus pirmoje pusėje: Prano Daunio Vargo keliais. Atsiminimai iš kovų dėl nepriklausomybės ir aklųjų gyvenimo
,
Literatūra: T 48 Nr. 6 (2006): Special Issue
-
Ingrida Žindžiuvienė,
Transtextual Bridge Between the Postmodern and the Modern: the Theme of the “Otherness” in Monique Truong’s Novel the Book of Salt (2003) and Gertrude Stein’s The Autobiography of Alice B. Toklas (1932)
,
Literatūra: T 49 Nr. 5 (2007): Special Issue
-
Elena Baliutytė,
Naujųjų pasakojimų naujieji mitai [Audinga Peluritytė, Senieji mitai, naujieji pasakojimai: apie naujausią lietuvių literatūrą]
,
Literatūra: T 49 Nr. 1 (2007): Lithuanian Literature
-
Dalia Čiočytė,
Literatūros teologijos kaip teorinės perspektyvos galiojimo centras, periferija, ribos
,
Literatūra: T 53 Nr. 1 (2011): Lithuanian Literature