Kalnų Karabacho karas ir etninis valymas liudininkės ir tyrėjos akimis - Ahanchi, Parvin (Genocidas ir rezistencija, 2024)
Šis straipsnis grindžiamas liudininkų parodymais apie Karabacho konflikto (Kalnų Karabacho konflikto) ir Pirmojo Kalnų Karabacho karo (1988–1994 m.) metu armėnų ultranacionalistų vykdytą etninį etninių azerbaidžaniečių valymą. Nuo 1988 m. etninis valymas buvo vyraujanti smurto prieš etninius azerbaidžaniečius forma, dėl kurios iš Karabacho regiono ir Armėnijos prievarta buvo iškeldinta maždaug milijonas asmenų. Šiame straipsnyje Kalnų Karabacho konfliktas ir etninis valymas nagrinėjami remiantis žodiniais liudijimais, kuriuose pateikiama svarbių įrodymų apie prieš azerbaidžaniečius vykdytus žiaurumus. Šių žiaurumų istorija ilga – ji apima žiaurius etninius konfliktus, pavyzdžiui, 1905 m. ir 1918 m. armėnų musulmonų žudynes ir plataus masto armėnų šovinistų terorą prieš azerbaidžaniečius gyventojus. Šiuose incidentuose buvo sistemingai naikinami azerbaidžaniečių kaimai, o jų kulminacija tapo žiaurūs 1917 m. ir 1921 m. Pietų Kaukaze įvykdyti smurto ir genocido aktai. Šie įvykiai pasižymėjo didelio masto etniniu smurtu ir masinėmis žudynėmis, kurių metu atimta daug gyvybių, o įtampa tarp armėnų ir azerbaidžaniečių bendruomenių dar labiau sustiprėjo. Šie įvykiai paliko neišdildomų randų regione ir sustiprino etninius bei teritorinius konfliktus, kurie lėmė tolesnę istorinę raidą. Straipsnyje taip pat aptariamas mažiau žinomas Kalnų Karabacho konflikto aspektas: sraigtasparnio katastrofa, kurios metu žuvo 44 keleiviai, daugiausia moterys ir vaikai, ir trys įgulos nariai. Jame atskleidžiamos per Kalnų Karabacho konfliktą dėl etninio valymo ir teroro aktų sukeltos žmonių ir aplinkos katastrofos. Azerbaidžaniečių liudininkų parodymais bei istorine Armėnijos žiniasklaidos dezinformacijos analize pabrėžiama būtinybė pripažinti šiuos žiaurius nusikaltimus ir į juos atsižvelgti, siekiant teisingumo ir susitaikymo.