Įkurtas 1999 m. Nagrinėja archeologijos istorijos ir metodologijos klausimus, Baltijos regionui reikšmingus archeologinių tyrimų duomenis. Registruotas Scopus nuo 2021 m.
Vilniaus universiteto leidykla / Vilnius University Press
Susipažinkite su autorių teisėmis žurnalo politikoje skiltyje Autorių teisės.
Archeologijos katedros mokslinės veiklos apžvalga
Autorių teisės (c) 2025 Authors https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
XIV amžiaus Curvum Castrum šiaurinio papilio gyventojai: paleoaplinka ir mityba remiantis T. Kosciuškos g. 1 archeobotaninių tyrimų duomenimis
<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Straipsnyje siekiama pristatyti 2024 m. T. Kosciuškos g. 1, Vilniuje, atliktų detaliųjų archeologinių tyrimų metu surinktą archeobotaninę medžiagą, <span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">apimančią XIV a. apgyvendinimo etapą. Šių tyrimų metu buvo atidengtos medinės konstrukcijos, tarp kurių buvo aptiktas XIV a. datuojamas medinis pastatas su mūrine krosnimi (visiškai atidengta 11,52 m² dydžio patalpa, kurios viduje buvo 1,6 x 1,3 m dydžio mūrinė krosnis). Ištirtų augalų gausa ir rūšių įvairovė atskleidė XIV a. Kreivosios pilies šiauriniame papilyje įsikūrusių Vilniaus gyventojų mitybą ir juos supusią gamtinę aplinką.
Sklypo T. Kosciuškos g. 1, Vilniuje, tyrimai
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial; display: inline !important; float: none;">2024 m. pavasarį–vasarą sklype T. Kosciuškos g. 1, Vilniuje, atliktų tyrimų metu buvo užfiksuoti XIII a. pabaigos–XX a. sluoksniai ir atidengti XIII a. pabaigos–XIV a. medinio užstatymo fragmentai, kurie suteikė naujų duomenų apie šios Vilniaus dalies raidą ankstyvajame miesto formavimosi etape. Ne mažiau įdomi yra ir XVII–XVIII a. sklypo istorija, kuri siejama su čia buvusia dvarviete, o nuo XIX a. su čia veikusios areštinės veikla. Šiame straipsnyje analizuojamas šių atradimų archeologinis ir istorinis kontekstai, skelbiami surinktų duomenų tyrimų rezultatai ir pateikiamos interpretacijos.
Legendos topografija: kur didysis kunigaikštis Gediminas sumedžiojo taurą?
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Publikacijoje analizuojama Vilniaus miesto įkūrimo legendos topografija, siekiant atsakyti į klausimą, kur galėjo būti legendinis Tauro kalnas – vieta, kurioje Lietuvos didysis kunigaikštis Gediminas, anot XVI a. naratyvinių kronikų, sumedžiojo taurą prieš susapnuodamas geležinį vilką. Tyrimas grindžiamas archeologinių, istorinių ir naratyvinių šaltinių analize, taip pat XIX a. pabaigos V. Zacharčiko dviejų fotografijų interpretacija ir hipotetiniu erdviniu modeliavimu. Ypatingas dėmesys skiriamas Bychovco kronikoje pateiktai topografinei legendos informacijai. <span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Publikacijoje pakartojama ankstesnių tyrėjų išvada, kad dabartinis Tauro kalnas Pamėnkalnio gatvės rajone neturi istorinio pagrindo būti siejamas su Vilniaus įkūrimo legenda, o šio pavadinimo įtvirtinimas yra palyginti vėlyvas ir sietinas su XX a. vidurio vietovardžių sulietuvinimo procesu. Analizuojant XVI a. pradžios naratyvines kronikas nustatoma, kad Tauro kalnas buvo suvokiamas kaip atskiras, kraštovaizdyje dominuojantis objektas, esantis netoli Vilnios upės, tačiau netapatinamas nei su Gedimino, nei su Trijų Kryžių (Kreivuoju / Plikuoju) kalnu. Svarbi tyrimo dalis skirta 1390 m. būsimo Lietuvos valdovo Vytauto kartu su kryžiuočiais vykdytos Kreivosios pilies apgulties analizei. Pasitelkus reljefo rekonstrukciją, GIS pagalba atliktą kelionės pėsčiomis kaštų ir matomumo modeliavimą, vertinamos galimos 1390 metais panaudotos artilerijos dislokacijos vietos ir tikėtinos pilies puolimo kryptys. Gauti rezultatai leidžia teigti, kad Tauro kalno reikėtų ieškoti ne Kreivosios pilies vidinėje erdvėje, bet už jos pirmųjų gynybinių linijų. <span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Susiejus archeologinius, istorinius ir modeliavimo duomenis, siūlomos dvi tikėtinos Tauro kalno lokalizacijos: Stalo kalnas, kaip tai 2010 m. nurodė archeologas Gediminas Vaitkevičius, arba Bevardis kalnas prie dabartinės Olandų gatvės, Kalnų parko rytiniame pakraštyje.
Valiūniškių ežervietės pakrančių archeologiniai tyrimai (Slabados ir Būdos gyvenvietės)
<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Straipsnyje publikuojama senosios Valiūniškių ežervietės pakrantėse vykdytų keleto akmens amžiaus gyvenviečių archeologinių tyrimų medžiaga. Publikacijoje aptariamos mažų vandens telkinių hidrologinės ir morfologinės savybės bei gamtinės sąlygos, reikalingos akmens amžiaus žmonėms apsigyventi. Straipsnyje analizuojama šios vietovės geomorfologija ir jos raida vėlyvajame ledynmetyje ir holocene, detaliai aprašoma <span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">tirtų vietų stratigrafija ir ją intensyviai veikę įvairūs eroziniai procesai. Nors tyrimų metu radinių nesurasta gausiai, tačiau tai trumpą laiko tarpą egzistavę objektai, pasižymintys radinių komplekso homogeniškumu. Remiantis tyrimų metu sukaupta informacija ir titnaginio inventoriaus tipologiniais-technologiniais kriterijais bei radioaktyviosios anglies datavimais, gyvenvietės datuojamos finalinio paleolito pabaiga (vėlyvoji Svidrų tradicija, X tūkstm. pr. Kr.), mezolito ir neolito riba (VII–V tūkstm. pr. Kr.) ir ankstyvojo neolito antrąja puse (V tūkstm. pr. Kr.)<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">.
Naujos įžvalgos apie geležies amžiaus keramikos gamybos technologiją remiantis makroskopiniais, petrografiniais ir cheminiais duomenimis
<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Šiame straipsnyje pristatomas geležies amžiaus keramikos tyrimas, kuriuo siekiama nustatyti naujus gamybos technologijos aspektus ir įžvelgti, ką šie aspektai gali atskleisti apie to meto visuomenę. Siekiant šių tikslų, pasitelkus keramikos petrografiją, cheminius tyrimus su nešiojamuoju rentgeno spinduliuotės fluorescencijos analizatoriumi ir paviršiaus makroskopinę analizę, buvo išanalizuota daugiau kaip 500 kerami<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">kos šukių. Kiekvienas keramikos gamybos žingsnis buvo rekonstruojamas ir interpretuojamas pagal <em lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Chaîne opératoire <span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">metodą, kiek tyrimo medžiaga tai leido atlikti. Rezultatai atskleidžia, kad ryškiausi buvo paviršiaus apdirbimo technikų pokyčiai, o kiti gamybos grandinės žingsniai, nuo molio liesinimo iki išdegimo, visą geležies amžių išliko gana stabilūs. Keramikos petrografija atskleidė ilgalaikę molio masių įvairovę visoje keramikos imtyje. Ši įvairovė buvo aptikta ir apteptuose grublėtosios bei kruopėtosios keramikos sluoksniuose. Duomenys leidžia daryti prielaidą, kad ši molio masių įvairovė buvo puodžių sąmoningų veiksmų rezultatas. Daroma išvada, kad geležies amžiuje keramikos gamyba buvo necentralizuota – dauguma namų ūkių patys gaminosi keramiką ir savaip priimdavo naujas paviršiaus apdirbimo technikas.
Autorių teisės (c) 2026 Mantas Valančius https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Mumifikuotas Egipto krokodilas iš Kijevo Pečorų lauros nacionalinio draustinio (Ukraina): archeologiniai ir morfologiniai aspektai
<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Šiame straipsnyje pateikiamas pirmasis Egipto mumifikuoto krokodilo iš Kijevo Pečorų lauros nacionalinio draustinio (Ukraina) kolekcijos tyrimas. Archyvinių tyrimų metu nustatyta, kad šis eksponatas 1860 m. buvo padovanotas Šv. Volodymyro universiteto Archeologijos muziejui dr. Josifo Škuratovskio, kuris jį greičiausiai įsigijo Aukštutiniame Egipte XIX a. viduryje. Mumija niekada nebuvo tirta egiptologų, bioarcheologų ar zoologų. Datavimas radiokarbonu ir balzamavimo medžiagų cheminė analizė buvo atlikti pagal standartinius protokolus. Radiokarboninių tyrimų rezultatai rodo, kad radinys yra iš Ptolemajų laikotarpio (332–30 m. pr. Kr.), nors galimas rezervuaro efektas galėjo turėti įtakos datavimui. Be šio unikalaus radinio pristatymo platesnei auditorijai, pagrindinis tikslas buvo ištirti galimus morfologinius kriterijus, pagal kuriuos galima atskirti Nilo krokodilą (<em lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Crocodylus niloticus<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">) nuo Vakarų Afrikos krokodilo (<em lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">Crocodylus suchus<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">) – abi šios rūšys buvo paplitusios senovės Egipte. Remiantis Etienne’o Geoffroy Saint-Hilaire’o ankstesniais pastebėjimais ir vėlesniais morfometriniais duomenimis, buvo ištirta šio egzemplioriaus išorinio apatinio žandikaulio langelio struktūra ir palyginta su kitais šiuolaikiniais ir archeologiniais pavyzdžiais. Tiriamo egzemplioriaus žandikaulio langelis pasižymi bruožais, kurie yra būdingesni <em lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">C. suchus<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">. Tačiau svarbu pažymėti, kad krokodilų mumijos negali būti laikomos <em lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;">C. suchus<span lang="lt-LT" style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman'; font-size: medium; font-style: normal; font-variant-ligatures: normal; font-variant-caps: normal; font-weight: 400; letter-spacing: normal; orphans: 2; text-align: start; text-indent: 0px; text-transform: none; widows: 2; word-spacing: 0px; -webkit-text-stroke-width: 0px; white-space: normal; text-decoration-thickness: initial; text-decoration-style: initial; text-decoration-color: initial;"> be tvirtų genetiniu būdu patvirtintų įrodymų. Taigi pateikiami pastebėjimai yra preliminarūs ir turėtų būti laikomi darbo hipoteze, kurią reikia patikrinti, palyginant su kitais didesniais, gerai dokumentuotais duomenų rinkiniais ir naudojant DNR analizę. Morfologinis tyrimas taip pat atskleidė įrodymų, kad krokodilas buvo nužudytas tyčia – greičiausiai vienu tiksliu dūriu į kaklą – ir kad sužalojimas buvo kruopščiai paslėptas, o tai rodo, kad žudymo aukojimui praktika buvo platesnė ir labiau apgalvota nei anksčiau manyta. Šis tyrimas papildo augantį senovės Egipto gyvūnų mumifikavimo tyrimų skaičių naujais archeologiniais, istoriniais ir morfologiniais duomenimis, kartu pabrėždamas būtinybę toliau dirbti su rūšių identifikavimo kriterijais.
Autorių teisės (c) 2025 Yevheniia Yanish | Dario Piombino-Mascali | Wilfried Rosendahl | Shidong Chen | Ester Oras | Mykola Tarasenko https://creativecommons.org/licenses/by/4.0